- Lukáš
- <
- 12
- >

12
1 A vtom, když mnozí zástupové scházeli se, takže jedni druhé velmi tlaèili, poèal mluviti k uèedlníkùm svým: Nejpøednìji se varujte od kvasu farizeù, jenž jest pokrytství. 2 Neboꜜ nic není skrytého, což by nemìlo býti zjeveno; ani jest co tajného, ješto by nemìlo býti zvìdíno. 3 Protož to, co jste pravili ve tmách, bude na svìtle slyšáno, a co jste sobì v uši šeptali v pokojích, hlásánoꜜ bude na støechách. 4 Pravím pak vám pøátelùm svým: Nestrachujte se tìch, jenž tìlo zabíjejí, a potom nemají, co by více uèinili. 5 Ale ukážiꜜ vám, koho se máte báti: Bojte se toho, kterýžto, když zabije, má moc uvrci do pekelného ohnì. Jistì, pravím vám, toho se bojte. 6 Zdaliž neprodávají pìt vrabcù za dva haléøe? Avšak ani jeden z nich není v zapomenutí pøed Bohem. 7 Nýbrž i vlasové hlavy vaší všickni zeèteni jsou. Protož nebojtež se, mnohemꜜ vy vrabce pøevyšujete. 8 Pravímꜜ pak vám: Každý kdož by koli vyznal mne pøed lidmi, i Syn èlovìka vyzná jej pøed andìly Božími. 9 Kdož by mne pak zapøel pøed lidmi, zapøínꜜ bude pøed andìly Božími. 10 A každý kdož dí slovo proti Synu èlovìka, bude mu odpuštìno, ale tomu, kdož by se Duchu svatému rouhal, nebudeꜜ odpuštìno. 11 Když pak vás voditi budou do škol a k vladaøùm a k mocným, nepeèujte, kterak aneb co byste odpovídali, aneb co byste mluvili. 12 Duch svatý zajisté nauèí vás v tu hodinu, co byste mìli mluviti. 13 I øekl jemu jeden z zástupu: Mistøe, rci bratru mému, aꜜ rozdìlí se mnou dìdictví. 14 A on øekl jemu: Èlovìèe, kdo mne ustavil soudcí aneb dìlièem nad vámi? 15 I øekl k nim: Viztež a vystøíhejte se od lakomství; neboꜜ ne v rozhojnìní statku nìèího život jeho záleží. 16 Povìdìl jim také i podobenství, øka: Èlovìka jednoho bohatého hojné úrody pole pøineslo. 17 I pøemyšloval sám v sobì, øka: Co uèiním, že nemám, kde bych shromáždil úrody své? 18 I øekl: Toto uèiním: Zboøím stodoly své a vìtších nadìlám, a tu shromáždím všecky své úrody i zboží svá. 19 A dím duši své: Duše, máš mnoho statku složeného za mnohá léta, odpoèívej, jez, pij, mìj dobrou vùli. 20 I øekl jemu Bùh: Ó blázne, této noci požádají duše tvé od tebe, a to, cožs pøipravil, èí bude? 21 Takꜜ jest každý, kdož sobì shromažïuje, a není v Bohu bohatý. 22 Øekl pak uèedlníkùm svým: Protož pravím vám: Nebuïtež peèliví o život svùj, co byste jedli, ani o tìlo, èím byste se odívali. 23 Život vìtší jest nežli pokrm, a tìlo vìtší nežli odìv. 24 Patøte na havrany, žeꜜ nesejí, ani žnou, a nemají špižírny, ani stodoly, a Bùh krmí je. I èím v vìtší vážnosti jste vy než ptactvo? 25 A kdož pak z vás peèlivì o to mysle, mùž pøidati ku postavì své loket jeden? 26 Ponìvadž tedy nemùžete s to býti, což nejmenšího jest, proè o jiné vìci se staráte? 27 Patøte na kvítí polní, kterak rostou, nedìlají, ani pøedou, a pravímꜜ vám, že ani Šalomoun ve vší slávì své nebyl tak odín, jako jedno z tìchto. 28 A ponìvadž trávu, kteráž dnes na poli jest, a zítra do peci uvržena bývá, Bùh tak odívá, èím více vás, ó malé víry? 29 I vy nestarejte se o to, co byste jedli, aneb co byste pili, aniž o to tak velmi peèujte. 30 Nebo tìch všech vìcí národové svìta tohoto hledají. Víꜜ pak Otec váš, že tìch vìcí potøebujete. 31 Ale radìji hledejte království Božího, a tyto všecky vìci budou vám pøidány. 32 Neboj se, ó malièké stádce, neboꜜ se zalíbilo Otci vašemu dáti vám království. 33 Prodávejte statky vaše, a dávejte almužnu. Dìlejte sobì pytlíky, kteøíž nevetšejí, poklad, kterýž nehyne, v nebesích, kdežto zlodìj dojíti nemùž, a kdež mol nekazí. 34 Nebo kdež jest poklad váš, tuꜜ bude i srdce vaše. 35 Buïtež bedra vaše pøepásaná, a svíce hoøící. 36 A vy podobni buïte lidem oèekávajícím Pána svého, až by se vrátil z svadby, aby hned, jakž by pøišel a potloukl, otevøeli jemu. 37 Blaze služebníkùm tìm, kteréž pøijda Pán, nalezl by, a oni bdí. Amen pravím vám, že pøepáše se, a káže jim sednouti za stùl, a chodì, bude jim sloužiti. 38 A pøišel-liꜜ by v druhé bdìní, a pakliꜜ by v tøetí bdìní pøišel, a tak je nalezl, blahoslavení jsou služebníci ti. 39 Toto pak vìzte, že byꜜ vìdìl hospodáø, v kterou by hodinu mìl zlodìj pøijíti, bdìl by zajisté, a nedal by podkopati domu svého. 40 Protož i vy buïte hotovi, nebo v kterou hodinu nenadìjete se, Syn èlovìka pøijde. 41 I øekl jemu Petr: Pane, nám-li pravíš toto podobenství, èili všechnìm? 42 I dí Pán: Aj kdo jest vìrný šafáø a opatrný, jehož by ustanovil pán nad èeledí svou, aby jim v èas dával vymìøený pokrm, 43 Blahoslavený služebník ten, kteréhož, když by pøišel pán jeho, nalezne, an tak èiní. 44 Vpravdì pravím vám, že nade vším statkem svým ustanoví jej. 45 Pakli by øekl služebník ten v srdci svém: Prodlévá pøijíti pán mùj, i poèal by bíti služebníky a služebnice, a jísti a píti i opíjeti se, 46 Pøijdeꜜ pán služebníka toho v den, v kterýž se nenadìje, a v hodinu, kteréž neví. I oddìlíꜜ jej, a díl jeho položí s nevìrnými. 47 Služebník pak ten, kterýž by znal vùli pána svého a nepøipravoval se, a neèinil podle vùle jeho, bit bude velmi. 48 Ale kterýž neznal, a hodné vìci trestání èinil, bit bude ne tak velmi. Každému pak, komuž jest mnoho dáno, mnoho bude od nìho požádáno; a komuꜜ jsou mnoho poruèili, víceꜜ požádají od nìho. 49 Oheò pøišel jsem pustiti na zemi, a co chci, jestliže již hoøí? 50 Ale køtem mám køtìn býti, a kterak jsem soužen, dokudž se nevykoná! 51 A což se domníváte, že bych pøišel pokoj dáti na zemi? Nikoli, pravím vám, ale rozdìlení. 52 Nebo již od této chvíle bude jich pìt v jednom domu rozdìleno, tøi proti dvìma, a dva proti tøem. 53 Bude rozdìlen otec proti synu, a syn proti otci, mátì proti dceøi, a dcera proti mateøi, svegruše proti nevìstì své, a nevìsta proti svegruši své. 54 Pravil také i k zástupùm: Když vídáte oblak, an vzchodí od západu, hned pravíte: Pøíval jde, a tak bývá. 55 A když od poledne vítr vìje, øíkáte: Bude horko, a býváꜜ. 56 Pokrytci, zpùsob nebe a zemì umíte souditi, a kterakž pak tohoto èasu nepoznáváte? 57 Ano proè i sami od sebe nesoudíte, což spravedlivého jest? 58 Když pak jdeš s protivníkem svým k vrchnosti, na cestì pøièiò se o to, abys byl zproštìn od nìho, aby snad netáhl tebe k soudci, a soudce dal by tebe biøici, a biøic vsadil by tì do žaláøe. 59 Pravím tobì: Nevyjdeš odtud, dokudž bys i toho posledního haléøe nenavrátil.

- Lukáš
- <
- 12
- >

Public Domain